Rendhagyó könyvtárlátogatásunk során bepillantást nyerhettünk
a hazai orvosbotanikai irodalom egyik kimagasló értékű könyvkülönlegességébe, a
több száz gyógyászati célra felhasználható növény szakszerű leírását és művészi
színvonalú illusztrációját tartalmazó Wágner-féle Herbáriumba, megismerve egyben a Klauzál kortárs (sőt munkatárs!) szerzőjét, a sokoldalú zólyomi Wágner Dániel (1800-1890†) vegyész-gyógyszerészt…
Főműve szószerinti címfordítása:
„Gyógyszerészeti-orvosi növénytan, amelyben megtalálható mindazon növényeknek a leírása és ábrázolása, amelyek a császári és királyi osztrák gyógyszerkönyvben 1820-tól előfordulnak, különös tekintettel a botanikai és gyógyszerészeti szinonímiára, valamint a tárgyalt orvosi anyagok hamisítására és eltévesztésére, hő, pontosan a természet után lerajzolt és kifestett képekkel”
|
Az eredetileg kétkötetes mű három példánya került bemutatásra:
a csak az illusztrációkat tartalmazó múlt évben restaurált díszkötet
ábragyűjtemény, és az illusztrációkat a leírásokkal egybefűzött kétkötetes album,
melyeket elsőként: könyvkötészeti szempontból Vincze Petronella papírrestaurátor, a múzeumi könyvtár reprográfiai
csoportvezetője mutatott be nekünk…
Az 1828-1829 között Bécsben készült (osztrák művészek
által színezett és osztrák nyomdászok által litografált) „Wagner’s Botanik”
köteteket „értékük” szerint balról jobbra elrendezve, a bal szélen: a sötétzöld
borítású, félbőr (csak gerincében marhabőr) kötésű, művészien restaurált díszalbum
(melyet teljesen megújult formájában az idén május 28-ára esett „Nemzetközi
Fascination of Plants Day” (magyarul: Azok a Csodálatos Növények Napja)
alkalmából láthatták elsőként az erre fogékony érdeklődők), a mai árán több
mint 2 millió Ft eszmei értékű „luxus példány” 1955-ben került vétel útján a
könyvtár állományába, mindösszesen 1650 Ft-ért (ami akkor sem volt kevés, egy
sztahanovista jómunkásember másfél havi átlagkeresete volt)…, visszatérve a
könyvállványokon nyugvó kötetekre, középen: egy márványfestett
borítású, szintén csak gerincében bőrkötésű restaurátori újrakötött példányt, míg
jobboldalt (előbbi második köteteként): a teljes egészében műbőr kötésű,
álbordás gerincű könyvkötői újrakötött példányt láthattunk…
|
|
|
|
|
|
Fekete hunyor
(Helleborus niger) |
Piros gyűszűvirág
(Digitalis pucpurea) |
Ricinus
(Ricinus communis |
Erdei mályva
(Malva silvestris) |
Aloe
(Aloe commelini) |
Aloe
(Aloe commelini) |
|
|
|
|
|
|
Olajtök
(Cucurbita pepo |
Sárgadinnye
(Cucumis melo) |
Keserűnarancs
(Citrus aurantium) |
Citrom
(Citrus medica) |
Százlevelű rózsa
(Rosa centifolia) |
Parlagi rózsa
(Rosa gallica |
Röviden a könyv szerzőn kívüli alkotóiról: a gyógynövényhatározó
kereken 250 színes növényillusztrációja a bécsi Ignaz Strenzl (1786-1832†)
metszetei nyomán készültek, nyomdatechnikailag: litografált egyszínnyomással, utóbb
a kőnyomatokat egyenként kézzel színezve (vagyis e tekintetben, minden egyes
kötet egyedi „műalkotásként” is felfogható)…, a könyvek a bécsi Ferdinand Ullrich nyomdájának termékei…,
a címlapon nevesített mecénások, egytől-egyig az
uralkodói dinasztia jelesei: I. Ferenc
császár és király, János főherceg
és József nádor, pluszban a címlap utáni belső oldalon egy
köszönetnyilvánítás: Andreas Joseph
Stifft báró őfelsége első udvari orvosa, birodalmi főorvosának…,
a nagylelkű támogatóknak emléket állítandó, Wágner Dániel, János főhercegről
egy osztrák bennszülött orchideaféle kosbort nevezett el (Erzherzog-Johann-Kohlröschen
avagy Nigritella/Gymnadenia archiducis-joannis névvel), míg Stifft báró nevét pedig
egy teljes trópusi százszorszép nemzettség őrzi (Stifftia chyrsantha néven)…, József
nádornak pedig pesti patikája elnevezésével mondott köszönetet…
|
|
|
|
br. Stifft András József
(1760-1836†) |
József nádor
(1776-1847†) |
Habsburg János fhg.
(1782-1859†) |
I. Ferenc cs. és k.
(1768-1835†) |
Másodikként dr. Tóth-Barablics Veronika könyvtáros
történész vetítettképes előadását hallgathattuk meg „Wágner Dániel élete és kora” címmel, melyet írásban honlapunk
számára külön is megküldött (Wágner Dániel és a Pharmaceutisch-medicinische Botanik »), így itt csak a hallottak néhány érdekesebb
mozzanatát jegyezném le:
Apáról fiúra szálló „hagyományként”– a 18. század
utolsó napjának Szilveszterén – nyolcgyermekes családba született (atyja: Wágner
József (1770-1849†) iskolai nyelvtanár, édesanyja: Palitsko Zsuzsanna második
gyermekeként), szülei példáját követve szintén nyolc gyermeke született: hat
fia (orvos-gyógyszerész, gyógyszerész, vegyész, műegyetemi tanár, ügyvéd és
mérnök) és két leánya (felesége: Weninger Mária (1816-1890†)…, szülővárosa a
felvidéki Breznóbánya, melynek másik nagy magyar szülötte, a „madarak atyja”
Herman Ottó (1835-1914†) világhírű zoológusunk…, pályáját illetően: gyógyszerész
(könyve születésekor volt – elsőként még csak bérelt – gyógyszertára: a
pozsonyi „Vörös Rákhoz címzett Patika”
, majd Pesten a Balassa-ház földszintjén már saját üzletet nyitott: „Gyógyszertár a Nádorhoz” címmel), hazánk
első vegyészdoktora, az 1848-as Batthyány-kormány Klauzál Gábor vezette szakminisztériuma
egészségügyi osztályának gyógyszerészeti tanácsosa (előbb referense majd
osztályvezetője), gyógyszertári laboratóriumából vegyi üzemmé fejlesztett Soroksári
úti „művegytani-gyára” 1849-ben hadiüzemként a honvédség elsőszámú robbanóanyag
és puskapor beszállítója volt, a szabadságharc leverését követően a kiegyezésig
az üzleti életbe visszavonulva gyárának élt, melyet iparszerű termelésre átálló
első hazai gyógyszerüzemként 1867-től részvénytársaság formájában Központi
Magyar Gyógyszerészeti és Művegyészeti Vállalatként visz tovább
(igazgatóságában két orvosprofesszorral: dr. Balassa Jánossal és dr. Korányi
Frigyessel, és két gyógyszerész kollégával: dr. Vass Illéssel és Vlasek Edével),
a vállalkozásába betársult majd utódává lett fiai: ifj. dr. Wágner Dániel
(1837-1890†) orvosdoktor, Wágner József (1838-1922†) gyógyszerész és dr. Wágner
Jenő (1839-1922†) vegyész, a későbben szódavíz-szifonüzem-szénsavgyárrá lett
üzeme, halála után szomorú véget ért, veszteséget felhalmozva csődbe ment,
1912-ben törölték a cégjegyzékből…, tudományága területén is maradandót alkotva:
az arzénmérgezések kimutatásával a törvényszéki vegyelemzés meghonosítója, ásványvíz
vegyelemzéseivel a hazai vegytan úttörője, több hasznos gyógyszer hazai
bevezetője, így az emésztési zavarokra kitűnő Coca-boré, vagy az étvágyfokozó
Pepsin-pasztilláé…, aranylakodalma évében, 1886-ban „zólyomi” előnévvel nemesi
címet nyer, a Wágner-család számára 1890-es gyászévben: január 10-én előbb a
családfő, majd egy hónap múlva február 6-án Dániel fia, végül július 20-án
özvegye távozott az élők sorából…
Harmadikként Lükőné Őrsi Gabriella könyvtárvezető-kertészmérnök
„Gyógyszer vagy méreg?” c. vetítettképes
előadása segítségével kerülhettünk kicsivel közelebbi ismertségbe a kézikönyvben
látható néhány érdekes gyógynövénnyel és a hol meglepő, hol ma már megmosolyogtató
felhasználásával, felhívva figyelmünket a terápiák adagolásának a halálos és a
hatásos közti szűk mezsgyéjére, mint például:
A kicsiben „szívgyógyszer” nagyban
hirtelen szívmegállást okozó piros gyűszűvirág, a kevésbé veszélyes reformkori
szépítőszer „pupillatágító” boszorkányfű
avagy maszlagos nadragulya, a házi kedvenceinkre izgató hatással bíró ám a gazdikra
csillapítószer „alvászavar kezelő nyugtató” orvosi macskagyökér, a mértékletesen
adagolva „vizelethajtó”, rákapva fogfájáshoz vezető cukornád, az „epeserkentő”
kis ezerjófű infláltabb nevén százforintos földepe, a Jónás prófétának árnyat
adó ninivei csodafa, mely okosban „hashajtó”, túltolva vérvizeletet és bénulást
okozó ricinus, a hereformájú duplagumója miatt „potencianövelő” afrodiziákumnak
elkönyvelt füles kosbor, a dózisfüggő drogpótlékként kicsiben „kedélyállapot
javító” nagyban „hallucinogén” szerecsendió, a szerelmi bájitalként
„eksztázist” okozó boszorkányzsíralap nomen est omen bolondító beléndek, a
malária ellenszere szurokszagú „kérgek kérge” kininfa, mely túladagolva meg
süketséget okozhat, végül a bakonybéli szent remetéről elnevezett „Günter
könnye” gyógynövényital (abszint) alapjául szolgáló fehér üröm, és így tovább,
hogy csak a legártatlanabb csodaszereket említsük…
Az előadások után végre mi is
kézbe vehettük, helyesebben belelapozhattunk (persze szigorúan csak fehér
cérnakesztyűkben) a minden irányból megénekelt, méreteiben is tekintélyt parancsoló:
több mint 47 cm magas, közel 33 cm széles és 7 cm vastag orvosgyógynövénytani
kézikönyvet…
Hódi Szabolcs
a Klauzál Gábor Társaság
titkára
2022. augusztus